Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
BASERT PÅ TÅKEN AV STEPHEN KING.
- Rolig, det er meg! - Hvor er de?
- De er borte, følg meg. Kom! - Ok.
Kom an!
Kom. Følg meg.
Hitover!
- Gud! - Fort. Vi må inn!
Hvor er han?
- Hvem da? - Adrian!
- Gutten jeg var sammen med. - Han var med vennene dine.
Alle trodde at du var død. Flaks for deg at jeg valgte å bli.
Jeg må gå.
- Jeg må gå nå. - Du kommer ikke langt.
- Du har en enorm kul i hodet. - Du...
Du forstår ikke. Gutten er et monster.
Han...
Han voldtok datteren min. Jeg må få tak på dem.
- Vi skulle ha sjekket. - Så vi alle hadde dødd?
- Jeg sa det jo. Det var for sent. - Hvorfor?
Faren din?
Da jeg var 11 år...
var det et svin som banket meg opp.
Han sa at homser ikke fikk ferdes på skolens område.
Mor ble helt fortvilet.
Hun kjørte hjem til gutten og tvang ham å be meg om unnskyldning.
Da vi kom hjem begynte moroa.
Pappa kalte meg svekling.
Hvis jeg hadde fått bank, måtte det ha vært en grunn til det.
Så slo han oss begge gule og blå.
Det var sånn han var...
Han prøvde å avslutte det han hadde påbegynt.
Det er en halv energibar og litt vann.
- Hva er vitsen? - Unnskyld?
Å gi meg mat?
- Hvorfor lar du meg ikke bare dø? - Jeg er ingen sosiopat som deg.
Drep meg eller slipp meg.
- Jeg visste ikke at du bestemte. - Vær så snill...
Bare slipp meg ut.
- Jeg lar henne være i fred. - Jeg kan ikke stole på deg.
- Jeg bryr meg om henne. - Å, hold kjeft.
Jeg rørte henne ikke den kvelden.
Du insisterer på å si det.
Du er akkurat som faren din. Du skylder dine nederlag på andre.
Nok en ting du tar feil om.
Han tror også at jeg voldtok henne.
Årets jævla far.
Du får ikke noe medynk av meg.
Tenk at jeg ville føle meg trygg i en kloakk!
Flott du setter pris på det.
Er du sikker på at du finner veien?
Denne linja går til kjøpesenteret. Jeg har måttet ned her noen ganger.
Det var en fyr som hadde ranet en av butikkene.
Han stjal en masse penger og annet.
Vi så på videoopptakene, men han var ikke lenger i senteret.
Til slutt fant vi en kloakkledning.
Vi antok at han flyktet den veien og fulgte etter ham.
Fikk dere ham?
Vi hørte ham skrike.
Pundik og jeg tok ham igjen og spurte hva som hadde hendt.
Han hadde sett en masse rotter. Han var livredd for dem.
De er utrolige overlevere.
Til og med under de verste omstendigheter.
Ja, og de bærer på de verste sykdommene. Kan vi fortsette?
Mennesker bærer også på sykdommer. Slik er livets kretsløp.
Vet du hva? Jeg vil ikke prate mer om rotter.
- Skal vi virkelig gjøre dette? - Vi skal ikke tvile på veien vi tar.
Vi er bare overlevere. Akkurat som rottene.
- Vi har et problem. - Hva er det?
Shelley er død.
Hva?
- Hva skjedde? - Gus fant henne slått ihjel.
Vet han hvem som gjorde det?
Jeg hørte at de nevnte Alex. De skylder på henne.
De vil jage henne.
- Hvor er hun? - Hun leter etter Jay.
Jeg finner henne, så må vi dra.
Hvordan skal vi komme noen vei uten bil?
Finn et kart! Vi tar oss til nærmeste offentlige bygning.
Det kommer til å bli kaotisk.
- Jeg er klar over det. - Hva gjør vi med Alex?
Bortsett fra å holde oss gjemt her?
- Hva sier de? - De sier at vi må finne Alex.
De vil henge henne fordi hun er ond.
- Det er jo litt voldsomt. - Du så henne vel drepe kvinnen?
- Ja. - Det låter ondskapsfullt.
Hva vil du gjøre med saken?
- Vi kan ikke ha en morder blant oss. - Akkurat.
- Vi sender henne ut i tåka. - Og hva gjør vi med Eve?
Jeg vet ikke ennå.
Hei. Er du sulten?
Nei, takk.
- Hvorfor ble du? - Jeg så en tv-antenne på taket.
Jeg hadde tenkt å forsterke radiosignalet mitt med den.
Så fant jeg deg.
Det er jeg glad for.
Hvor lenge har jeg sovet?
Ikke lenge. Jeg prøvde å vekke deg et par ganger.
Det er ikke bra å sovne når man har fått hjernerystelse.
Du trengte vel å sove litt.
Jeg så det ikke.
Det han hadde inne i seg.
Det er tre kilometer til kjøpesenteret.
- Vi kan komme oss dit. - Hvordan?
Hus-hoppe. Vi tar fire-fem hus av gangen.
- Vi bryter oss inn og venter. - Det tar en evighet.
Det tar den tiden det tar.
Går det bra?
- Hvordan vil du gjøre det? - Vi unngår folk inne.
Vi vil ikke ha noe med dem å gjøre.
Jeg finner dem, så kan dere proviantere.
Du burde ikke gå alene. Du er bare barnet.
Beklager å minne dere på det, men dere er rømte fanger.
- Tar de meg så har jeg en unnskyldning. - Hva da?
Foreldrene mine er døde. Hvor skulle jeg ta veien?
Skal du dirke opp låsen eller skal jeg?
Jeg fikser det.
BRANNDØR IKKE BLOKKER
Er du sikker?
Ja.
Jeg hater dette stedet.
Nå handler vi.
- Klar? - Ja. Jeg skal bare ta noen ting.
Vær alltid klar for det verste.
Kom igjen, kom igjen!
Gå, gå, gå!
Kanskje tre hus av gangen er mer passende for vår nåværende form.
Alt gikk så fort.
Faren min...
gikk løs på meg.
Kevin...
gikk imellom.
Jeg skulle se hvordan de hadde det.
Vi burde ikke engang ha vært der. Jeg er så lei for det.
Det eneste jeg ville gjøre etterpå var å finne deg.
For å forsikre meg om at du hadde det bra.
Fordi... Vi er en familie.
Hallo?
Alex! Vi må gå.
- Hva? Hvor da? - De anklager deg for Shelleys død.
Er Shelley død? Hvorfor tror de det?
- De vil ha noen å skylde på. - Hva skal vi gjøre?
Vi må gjemme oss til vi har funnet en vei ut herfra.
Du kan ikke vise deg.
Trevor!
Hjelp!
Hjelp! Ursula.
Det er ok. Vi henter deg.
Vi må ned.
Vi kan ikke bære ham.
- Kom igjen. Vi må ta ham. - Jeg tror at Trevors reise slutter her.
Skal du forlate ham?
- Etter alt vi har gjort for deg? - Hjelp meg.
Vær så snill, Connor. Hjelp oss.
Hjelp!
Ursula!
Hør på meg.
Jeg klatrer ned selv. Jeg hjelper ham opp.
- Vi kan ikke bære ham hele veien. - Da skaffer vi hjelp.
Når en gaselle skades, fortsetter flokken
ellers kan et rovdyr ta dem.
Mannen min er ikke et dyr.
Der tar du feil.
Ser du ikke det? Han er i kretsløpet.
- Vær så snill, Connor. - Vi må fortsette.
Din gærne heks! Du kan ikke gjøre dette mot ham!
- Så, så! Nå holder det! - Hun er gal.
Vi har trodd på henne og nå skal hun forlate ham?
Connor!
- Det er ok, Ursula. - Hjelp meg.
Sånn ja, sånn ja.
Vi skal ikke forlate noen.
- Ok. - Så, så...
Du burde være sammen med mannen din.
Ok.
Nei, ikke gjør det.
Nei, nei!
Jeg visste det!
- Vær så snill, forlat oss ikke! - Forlat oss ikke!
Connor!
- Er det virkelig deg! - Jeg har lett etter dere i dager.
- Er dere ok? - Vi har det bra.
Hvordan kunne du komme deg hit?
Jeg...
Adrian? Hva skjedde?
Jeg var sammen med Kevin.
Traff du pappa? Er han her? Hvor er han?
Han er død.
Nei, nei...
Nei, han kan ikke være død.
Nei, nei.
Jeg prøvde å redde ham, men det gikk ikke.
Hvordan?
Faren min...
Han prøvde å drepe meg.
Jeg forstår ikke? Hvorfor?
Han hatet meg.
Du vet hvor mye han hatet meg.
Og mamma var død.
Det fantes ingenting som kunne stoppe ham.
Kevin...
havnet i veien.
Han skulle ha blitt i bilen.
Jeg er så lei for det.
Det er ok.
Det er ok. Jeg skal beskytte deg.
Der inne.
- Se etter der! - De kommer.
Vi må gå. Jeg er lei for det, skatt. Vi må gå.
Det er ikke noe her.
Du ser ikke så frisk ut.
Men jeg har en vinnende personlighet.
Hvil litt.
Gjør det.
Hva skal vi gjøre?
Vi skal komme oss ut herfra.
- Og så? - Og så kjører vi av sted.
Hvor hen?
Vi finner noe.
Lek en lek med meg!
Hvilken da?
Lukk øynene.
Du er i kjøpesenteret, men alt er normalt.
Mia...
- Alt er normalt. - Ok.
Vi kjenner hverandre ikke og jeg går bort til deg.
Du er kjekk.
Jeg ser selvsagt bedre ut
men du er jo kjekk.
Jeg går bort til deg og...
tar hånden din.
Jeg spør hva du helst vil ha her i verden.
Hva svarer du da?
- Jeg vil vite hvem jeg er. - Jeg sier at du aldri får greie på det.
Så hvisker jeg...
at jeg akkurat har forlatt kjæresten min.
Jeg tok pengene hans.
Men ha ikke skyldfølelse. Han var...
en narkolanger. En ond fyr.
Ok. Jeg har ingen skyldfølelser.
Og så spør jeg deg om du vil flykte med meg.
- Hva er svaret? - Ja.
Jeg spør deg hvor hen.
Vi drar til...
Iowa. Ikke le.
Jeg vil leve under åpen himmel.
Jeg vet ikke hvorfor, men det er det jeg vil gjøre.
Se så langt øyet rekker...
Vi skaffer et hus. Ikke noe bemerkelsesverdig.
Jeg vil bare skue ut over horisonten.
Jeg vil sitte der sammen med deg...
og se mot horisonten.
Mia?
Hvis dette slutter, vil du dra med meg da?
Jeg vil ikke flykte lenger.
Jeg trenger et sted å dra til.
Jeg blir med deg.
Jeg er så lei av å flykte.
Jeg orker ikke mer. Jeg er så trøtt.
Så trøtt.
Det er ok.
- Du må hvile. - Jeg har det bra.
Nei, du har akkurat avgiftet deg.
Du trenger å hvile.
Det er en sofa på sjefens kontor.
Sov litt, så leter jeg etter mat.
Døren kan låses innefra. Du er i sikkerhet.
- Og du? - Jeg har en pistol.
Jeg klarer meg.
Har du sett Alex? Eve?
- Noe som helst? - Dette er nytteløst.
- Tror du at de har dratt? - Nei, alt er bare nytteløst.
Hvorfor skulle Alex drepe Shelley?
Gus sa at han så henne.
Jeg vet hva han sa.
Det er ok. Sov litt.
- Hvor skal du? - Jeg skal hente noen ting.
Hva gjør du her?
Jeg trodde det var tomt.
Jeg satt fast her da alt brøt løs.
Jeg skadet beinet og lette etter proviant.
- Er du ok? Trenger du hjelp? - Jeg klarer meg.
Takk.
Jeg heter Wes.
Jonah.
Reiser du alene?
Ja.
Ålreit...
Jeg ønsker deg lykke til.
Jøss.
- De tilhører Arrowhead. - Det kan være flere.
Legg ned radioen! Nå.
- Var det det Hun var ute etter? - Det vet du. Du kjenner det.
Du gjorde det situasjonen krevde, akkurat som du alltid gjør.
Hun glemmer ikke din oppofrelse.
- Jeg ville gjøre Hennes vilje. - Det gjorde du, Connor.
Du er Hennes flinke gutt. Hennes elskede sønn. Du gjør Henne lykkelig.
Døden bærer livet.
Du gir livet en sjanse.
Ta på ham.
Kjenner du kjærligheten hans?
Gjennom ham viser Moder Jord sin kjærlighet.
Jeg kjenner kjærligheten din.
Er du med dem?
Nei.
Vi prøver å finne familien min. Legg fra deg våpenet.
- Hvordan vet jeg at du snakker sant? - Det vet du ikke, men det gjør jeg.
Så enten skyter du meg eller så legger du ned våpenet.
Hva har skjedd her?
Jeg så hva de holdt på med, hva de har gjort.
- Hva mener du? - Hæren.
De var overalt. Alt brant.
Jeg vet ikke hva som er virkelig lenger.
- Er det noen andre her? - Hvordan det?
Rolig! Jeg ville bare forsikre meg om at alle er i sikkerhet.
Kona mi... Hun kom aldri tilbake fra forretningen.
Nei!
- La oss gå! - Du vil lede dem til meg.
Jeg skal ikke si noe. Jeg driter totalt i deg.
Forstår du?
Endelig fikk jeg gjøre det.
Vi må ta alt vi finner.
Våpen, ammunisjon, radio. Alt brukbart.
Jeg fant noe brukbart. Det er et militærkort. Det kan funke.
Leit med kona di.
De vil drepe oss alle sammen.
Jeg forteller ikke at du er her.
Det vet jeg at du ikke gjør.
Å, nei. Nei, nei...
Nei. Nei.
Hvor ble det av deg?
Heisann, guttungen.
Du forlot meg.
Du forlot meg, guttunge.
Vil du vite hvordan djevelen virkelig ser ut?
Den onde er på vei.
Han vil treffe deg.
Han er her.
Jeg ser deg.
- Hva faen skjedde med deg? - Bare kjør. Kjør!
Utgangen tar oss kanskje til parkeringen.
Om vi finner en bil er det tryggere enn å være her, selv om den ikke virker.
Vennene mine har en bil. Den virker.
- Hvilke venner? - Vi traff dem på politistasjonen.
- Stoler du på dem? - De hadde ikke trengt å ta meg hit.
Ok.
Ok. Kom igjen.
Der borte!
Stans, Eve!
Lenger ned!
Kyle!
- Mamma! - Fortsett!
Løp!
Kom igjen!
God morgen.
Hva gjør vi nå?
- Slutt, Eve. - Alex gjorde ingenting. Det vet du.
Jeg så henne.
Drepte du henne? Er det derfor du lyver?
Gikk det bra?
- Hvem er det? - Hvem er du?
- Lås dem inne. - Drepte du Jay også?
Hva? Nei! Jeg har ikke drept noen!
- Er Jay...? Er han død? - Ingen har sett ham på flere dager.
- Ikke jeg heller. - Si sannheten, Alex!
Jeg lette etter ham da dette begynte.
- Det var jo passende! - La henne være!
Hun vet ikke hvor han er.
Men det gjør jeg.
Beveg dere.
Alex.
Jay!
Har du det bra?
Hvorfor?
Er du klar for hennes omfavnelse?
Det er jeg.
Hva var det?
En påminnelse.
Jeg blir her.
Hvis det er ok.
Hold utkikk.
BRANNDØR IKKE BLOKKER
Vet du hvor lenge vi har lett etter deg?
Det var lenge før alt dette begynte.
Jeg har vært sammen med alle disse sivile og prøvd å overleve
og så står du plutselig i min vei.
Vet du...?
Vet du virkelig ikke hvem jeg er?
Nei.
Nei, det gjør jeg ikke.
Kapteinen blir ikke glad når han hører det.
Kjenner du meg?
Klart jeg gjør det.
Jeg er glad du er i sikkerhet, sir.
Tekst: Nina Maria Eidheim